FEM ÅR TIDIGARE
God morgon, Michael.
Vet du vem Maslow är, Michael?
Jag får väl kalla dig Michael? Du kan kalla mig Sebastian.
Maslow skapade behovstrappan.
Enligt teorin motiveras människor av en rad behov -
- som kan beskrivas i form av en pyramid.
De mest grundläggande behoven är längst ner och sen har vi:
Trygghet, tillhörighet, självkänsla, självförverkligande -
- och högst upp hittar vi självtranscendens.
Du kommer att få mat och vatten.
Förutom de dagar då jag måste operera dig.
Du får tak över huvudet och en temperatur på 22 grader.
Alla rum har härdat glas och fingeravtryckläsare.
Dessutom vaktas varenda dörr så du kommer att känna dig trygg.
Du tillhör oss.
Inte som en tillhörighet, utan som en medlem i familjen.
Jag hoppas att det ska ge dig självkänsla, för att du är...
...viktig för oss.
Och jag hoppas att det ska leda till -
- att vi kan få fram den potential du bär inom dig.
Det kan leda till självtranscendens där ditt egenvärde -
- vida överträffas av känslan av oegennytta.
Det är toppen på pyramiden. Tänk dig det.
De offrade väl folk på toppen av pyramider?
Bara om gudarna krävde det.
Jag ser fram emot fler samtal, Michael.
Tala med dig själv. Jag stannar inte.
Nej, nej, nej...
Även om du lyckas rymma, vilket jag tvivlar på...
...så hittar vi dig igen.
Jag sa ju att vi skulle hitta dig. Jag har saknat våra pratstunder.
- Målet säkrat. - Bra jobbat.
En poliseskort väntar på er i Manchester.
De tar er till helikoptern.
- Jag behöver inget förkläde. - Deras stad, deras regler.
De tar inte order.
Är tävlingsfordonen en risk?
Bara för dem själva.
Bra. Jag ger stödfordonen order om att dra sig tillbaka.
Gänget i Manchester får inte veta hur värdefull lasten är.
Ja, sir.
Stödfordon, återgå till basen.
Kaye, varför vill de ha Michael?
Jag hinner inte förklara. Jag måste bara rädda honom.
Kaye. Kaye!
Hoppas att han är värd det.
De får ut mig.
Bilen väger 3,5 ton. Ingen tar sig in eller ut.
Du måste lita på mig och göra som jag säger.
Varför skulle jag lita på dig?
Ifrågasätter du nånsin dina val?
Som när en soldat inser att han strider för fel sida.
Nog med ditt skitsnack.
Jag är inte längre lojal mot Brookeheath.
De vill bara tjäna pengar på botemedlet.
Professor Newman drog slöjan från mina ögon.
Helen är död.
Hon var i konstgjort koma, men jag lyckade väcka henne en stund.
All vår forskning byggde på varför du inte blev sjuk.
I månader undersökte hon dina prover på jakt efter nåt.
Efter ett sandkorn som kunde bli en pärla.
Vi tror att svaret finns i ditt förflutna.
Kan jag ta reda på exakt vad det är hittar jag ett botemedel åt alla.
Utan Brookeheath.
Så snälla du, Michael, hjälper du mig?
Du vill väl hjälpa henne? I så fall bör vi göra det.
Kaye förlorade sin syster. Han är nog den enda hon har kvar.
- Jag sa ju att det är okej. - Jag vet.
Anropar alla tävlande. Kaye behöver vår hjälp.
- De är bakom oss. - Var fan kom de ifrån?
Alla vill vi vinna, men här är en bil från Brookeheath-
- som vi måste stoppa för att rädda Michael.
Det är inte vårt problem.
- Vi måste hjälpa dem. - De är tre kilometer bakom oss.
Kolla där! Den har skottsäker vindruta -
- sex centimeters stålkaross -
- och förmodligen Bluetooth.
Ja, men är den vattentät?
Testa att kasta bananskal på den.
- Det är en lysande idé. - Ja, det är en bra idé.
Vi måste hjälpa dem.
Roman, vi ligger på sjätteplats.
- Michael kan bota viruset! - Vad?
Det började på Kiloran. Han var den enda som inte blev sjuk.
På Brookeheath rotade de i honom för att hitta svar.
Hur vet du det?
Linus och jag hackade oss in i Brookeheath.
- Se vad som hände med honom. - Varför tittade ni inte på porr...
...som normala tonåringar.
Vänta lite! Jag kan spela sexig liftare.
Det räcker. Jag behöver inte er hjälp.
- Vi har förlorat många nog i loppet. - Vad är det med henne?
- Okej. - Hon lät sorgsen.
- Vad sägs om bazookan? - Var försiktig, älskling.
Vi ska väl rädda Michael, inte spränga honom?
- De sa att karossen är sex cm tjock. - Ja, men de är idioter.
De här tränger igenom fem cm pansar, så den bör inte döda Michael.
Måste vi ta oss förbi så att du kan skjuta bakåt?
Vill ni hjälpa till, skicka över den genom fönstret.
Det är nog bäst så efter förra gången.
- Hon ville väl inte ha hjälp. - Jag vill inte ha hjälp.
- Jag vill ha er bazooka. - Tänk om vi behöver den sen.
Det gäller mänsklighetens framtid, din själviska bitch.
- Själviska bitch? - Zane?
Han är på min sida.
Okej. Mamma, du har den avgörande rösten som i "Strictly".
Tror du att det går att hitta ett botemedel?
De vill ju ha honom.
Då måste vi göra det. Zane, sakta ner.
Jävla "Strictly"!
Säkringen är på, men den är känslig. Var försiktig!
- Har du den? - Ja.
Försiktigt!
- Den är laddad. - Bra.
Vi återvänder till olycksdagen.
- Vi måste gå igenom allt igen. - Det har vi gjort.
Vi gör det igen tills vi hittar svaret.
Minsta lilla detalj kan vara avgörande.
Berätta allt.
Jag bröt ryggraden.
- Jag var med om en bilolycka. - Hur var vägen? Våt?
Var den smutsig? Kan såren ha blivit besmittade?
Jag vet att det här är jobbigt, men vi har ont om tid.
Når vi Manchester tar de dig till London och drar ut din ryggrad.
Då så. Låt oss tala om försöken på Kiloran-institutet.
Professor Newman ledde dem och där träffade du hennes dotter Kaye.
Vi måste utvärdera hur mycket du känner.
- Vill du veta vad jag känner? - Ja.
Som om mitt liv är slut.
Du skulle inte ha fått en plats här om det inte fanns en chans.
Enligt rapporten hade du först ingen känsel från midjan nedåt.
Men det var ett mirakel hur du återhämtade dig efter operationen.
Vi vet att försöken du ingick i på Kiloran ledde till utbrottet.
Alla patienter utom du smittades.
- Vad hände efter att du skrivits ut? - Jag åkte.
Med Kaye Newman?
Det är vad det står.
- Reagerade du vidare på behandlingen? - Nej.
Gav Kaye dig några andra mediciner?
- Nej. - Okej. Vad hände sen?
Kaye åkte för att träffa sin mor. Hon lämnade mig i Cornwall.
Och du inledde ett förhållande med Ruby?
Jag visste inte att Helen var sjuk. Jag trodde att Kaye hade dumpat mig!
Jag dömer dig inte, Michael.
Vi går ännu längre tillbaka, till dagarna före olyckan.
- Vad har de med saken att göra? - Var jag inte tydlig?
Även om du har lämnat Brookeheath är det här inte min kamp.
- Vems är det då? - Folk som du och Helen, forskare.
Ja, och vi gör vår del. Du var början.
Du var indexfallet.
Är allt mitt fel för att jag ville gå igen?
Nej, men det blir det om du går din väg.
Men det är väl vad du gör?
Det är vad utvärderingen har visat. Du döljer saker i samtal.
Du lämnade Brookeheath och vill lämna oss igen. För vad?
För att dricka drinkar på stranden -
- och låtsas att du inte tänker på de miljoner du lämnat att dö.
Det här måste funka.
Det är ingen fara, Kaye. Vi hjälper dig.
Det där lät som dina vänners sista tärningskast.
Kan vi gå tillbaka till dagarna före olyckan nu?
Kaliber 12, trångborrat, magasininmatning.
Minimal rekyl och maximal eldkraft.
Vill du hålla det?
Nej, tack.
Håll det, för helvete.
Test ingår i jobbintervjuer nu.
Tidigare var det bara ett handslag sen var man inne.
Därför var allt skit.
Fackförbund, jobb på livstid och all den skiten.
Jag är entreprenör. Ett proffs.
Jag jobbar bara med andra proffs.
Jag vet att du har goda vitsord.
Men jag måste veta om du har vad som krävs.
Kan du hålla huvudet kallt? Slappna av!
När hjärtat slår som en hammare, kulorna sitter i magen -
- och du vill explodera av all jävla kraft.
Jag har bevisat vad jag kan.
Jag pratar inte om det där jävla Musse Pigg-tramset.
Slå in fönster och roffa åt sig smycken?
Jag pratar om riktigt jobb.
Fyra hjul och två pipor.
Vad tror du?
Är du redo att tjäna stora pengar?
Det är bra.
Michael?
- Michael? - Jag rånade en bank.
Gör vi det här rätt behöver du inte det.
Jag har familj.
Inget får hindra att jag åker hem till dem.
Slappna bara av så blir ingen skadad.
Vad tittar du på?
Kom nu.
Helvete...
Varför stod inte det i rapporten?
Håll öronen öppna och munnen stängd!
Tittar nån på mig är jag det sista ni ser!
Bra. Stoppa allt i väskorna.
En minut!
- Prosit. - Vem sa det?
Vem sa det?
Jag.
30 sekunder.
Säg det igen.
Jag sa det bara för att ni nös.
Är det nån slags välsignelse?
Är jag en syndare och du påvejäveln?
Lugn! Vi är nästan klara.
Ska jag ner på knä och kyssa din jävla ring?
Sa jag att du skulle sluta packa?
Jag fick vad jag förtjänade.
Jag borde ha stannat och skjutit honom.
Hade jag inte varit där kanske det här inte skulle ha hänt.
Han nös.
- Hade han nån slags allergi? - Vad har det med saken att göra?
Du sa att han nös. Varför nös han?
Jag vet inte. Han var kanske förkyld.
Självklart...
Det är ett ytterst smittsamt virus.
Du hade förkylningsviruset i kroppen under operationen.
Det triggade immunsystemet för att bekämpa förkylningsviruset.
Antikropparna stoppade även ytproteinet -
- och vektorerna kunde inte ta sig in i dina celler för att förökas.
SÄKERHETSZON
VÄLKOMMEN TILL MANCHESTER M'CR
Släpp kukarna och plocka upp gevären!
Våra gäster från södern verkar ha kommit på besök.
Brookeheath, va?
Vad har ni i den?
Myrra? Rökelse?
Jag gissar på nåt värdefullt.
Vad ska ni annars med en helikopter till?
Din bakre vänsterblinker är trasig.
- Det kan jag ge dig böter för. - Släpper du in mig eller inte?
Självklart! Vi är väl alla på samma sida?
Du vet väl vägen? Lämna den inte.
Här kan man inte vara försiktig nog.
Lita på mig, Michael.
Du ska inte till London. Vi ska till Kiloran.
Skit också!
Helvete!
Oj! Oj! Oj! Damen har en pistol.
Du borde inte göra det där.
- Kör vidare. - Vi kan hjälpa dig.
Visst! Jag vet hur karma funkar.
Jag punkterar däck och nu fick jag punka utan anledning.
Jag körde nästan över er och nu vill ni hämnas.
Au contraire! Au contraire, mademoiselle.
Att du nästan körde över oss fick oss att uppskatta livet mer.
Vårt, ditt och det lilla knytets.
Att byta ditt däck är det minsta vi kan göra.
Okej.
- Kom ut och byt det då! - Ja. Kommer.
- Håll händerna synliga! - Jazzhänder!
Det ser ut som en spik.
Det är nära nog.
- Sätt dig och låt oss göra det. - Nej.
Vill du ha massage?
- Jag vet en del om galenskap. - Det menar du inte?
Du är väl i 37:e veckan?
- 38:e. - Du måste till sjukhus.
Jag är läkare. Tro mig.
- Många föder naturligt! - Inte i en rullande bil.
Vad ska jag annars göra? Missa loppet och stanna här?
Uppfostra ett barn i en värld med monster, utegångsförbud -
- och folk som gör vad som helst för att överleva?
Jag tar hellre risken.
Följ med oss och låt oss ta hand om dig.
Hemligheten är att du greppar skaftet med båda händer och sen drar.
- Då sitter de kvar. - Varför säger du sånt?
- Klart. - Bra jobbat, min son.
Se upp, här kommer en man med verktyg.
Jag gör det här ensam.
Se så...
Det kvittar vem man är eller vad man gör för att leva -
- frodas eller överleva.
Vissa saker har vi alla gemensamt.
Du, jag, de, alla.
Jag måste hämta Michael.
Manchester är farligt. Vi följer med.
Det är ingen fara.
Roman berättade hur viktig Michael är.
Jag uppskattar er hjälp, men ni har familjer.
Ni borde fokusera på loppet och inte ta fler risker.
Din syster dog när hon räddade oss.
Sånt glömmer jag inte.
Det är vad som skiljer oss från monstren.
Uppoffringar, altruism och mod.
Vi är alla med i tävlingen för att vi vill ta oss ur skiten.
Vad tjänar det till att vinna om vi förlorar allt av vikt?
Utifrån vad Roman säger kan Michael förhindra att andra förlorar älskade.
Det är väl en risk som är värd att tas?
När vi räddat Michael åker handskarna av igen.
Alla får klara sig själva. Är vi överens?
Precis vad jag anser.
Tack.
Mitt råd, junior, är att om du är en pojke -
- tro inte att du kan lösa alla flickors problem.
Om du är en flicka, förvänta dig inte att män ska lösa nåt åt dig.
Det där var otroligt djupsinnigt!
Trots att jag är en pojke förväntar jag mig att män ska lösa saker.
Missförstår mig inte. Jag är bra på el.
Men jag har stora problem med rörmokeri och sånt skit.
Och allt som har med växter att göra.
Vad fan gör du i min bil?
Jag tänkte bli din förlossningspartner.
Vad vet du om förlossningar?
När ryktena om monstren började var min syster i åttonde månaden.
Jag var fast med henne i tre veckor, bara vi två.
Förlöste du hennes barn?
Nej! Det var min syster. Jag ville inte se allt det där!
Vi kollade på "Barnmorskan i East End".
Att föda är skitenkelt. Du behöver inte oroa dig.
Musiken är bra. Den är stämningsfull.
Den är avslappnande. Vad är det?
Valsång.
- Valsång? Fiskar kan inte sjunga. - De är inte fiskar. De är däggdjur.
Tänka sig! Och här trodde jag att jag skulle hjälpa dig!
- Är du säker på det här? - Ja.
När vi fraktade varor på natten var det Darby som fixade det.
Chefen!
Lou Lou! Skulle inte du representera oss i det galna loppet?
Ja. Jag tog en omväg.
Vi måste få tag på bilen du släppte igenom.
- Varför då? - Min vän Michael är i den.
- Är han sjuk eller nåt? - Nej.
Varför vill då Brookeheath flyga ut honom mitt i natten?
- Varifrån? - Varför ska jag berätta det?
- Kom igen, Darby. - Försök inte med det där.
Du ber mig att bryta mot utegångsförbudet.
Jag borde gripa dig bara för att du är här.
Gör det då.
Det tänker du väl inte göra?
Om du tänker göra det skulle du ha gjort det redan. Sluta fjanta dig.
Jag fattar. Jag är affärskvinna.
Jag vet att du väntar på nåt extra. Vad sägs om det här:
- De skulle väl flyga ut? - Ja.
Anropa dem och säg att det har skett ett intrång -
- och att de ska ändra rutt via min fabrik.
Du släpper in oss och när vi är klara får du behålla fabriken.
Sue och jag köpte Salford när den var risig.
Nu är bara maskinerna värda hundratusentals pund.
Vi kör för att vinna eller dö på kuppen. Vi kommer inte tillbaka.
Välkommen till Manchester. Du vet väl vart du ska?
- Vet alla vad de ska göra? - Ja.
Ska vi bråka med några galna väktare och korrupta snutar?
Vi är många nog och på min hemmamark.
Här, jag har en extra.
Nu kör vi.
Vi är framme. Ut ur bilen.
Är det problem? Var är helikoptern?
Det vill jag veta.
Anropa er chef.
Är det nåt fel?
Ni skickade oss hit.
Helikoptern skulle vara här. Var är den?
Låter jag som nån som landar plan med pingpongracket?
Lägg ner era vapen!
Damerna först.
Det här är ett dödläge.
Maktbalansen verkar vara jämnt fördelad.
Det där förändrar läget.
Michael får inte åka till Brookeheath.
Kaye, jag är på din sida.
Håll dig till mikroskopet.
Vi är tillbaka där vi var.
- Sluta prata, Roman. - Okej.
Kan nån ta nycklarna?
Nycklarna?
Jaha... Okej.
Jag struntar i vem du skjuter, men rör du min son dödar jag dig.
- Hej! - Hej!
- Är du okej? - Ja.
Gå till bilarna. Vi kommer sen.
- Och om han följer efter oss? - Det gör han inte.
Finns det rum för den lille?
Det här är min fabrik nu, inte sant, Lou Lou?
Bete dig inte som ett arsle för det.
En deal är en deal.
Alltså tillhör allt här mig, inklusive han här.
Och du måste vara värd mycket om alla gör sig sånt bekymmer.
Så nu tycker jag att alla ska lägga ner sina vapen.
Lämna honom hos mig och dra åt helvete.
Annars skjuter jag killen.
- Vi måste göra det, Kaye. - Absolut inte.
- Michael är medicinskt värdefull. - Det struntar jag i.
Vänta lite, mamma. Om alla lägger ner vapnen kan Robocop -
- skjuta Kaye och alla andra.
Vem är Robocop?
Vi kan ju stryka honom ur ekvationen.
- Då tar Darby Michael. - Fan ta Michael. Lägg ner vapnen!
Kan ni lägga ner era vapen?
Lägg ner vapnen!
- Jag är inte så viktig, mamma. - Jo, det är du.
Allihop, lägg ner era vapen!
Vad gör du?
Jag är väl vad allt det här handlar om?
Ni är här på grund av mig.
Så varför stryker vi inte mig ur ekvationen -
- sen kan alla återgå till sina jobb, till loppet -
- och till sina liv.
Du är för viktig. Vi kan hitta ett vaccin.
Du har allt du behöver.
Jag måste testa ditt immunsystem igen.
Du är en smart man. Du listar ut det.
Nej!
Nej.
Jag kan inte låta fler dö på grund av mig.
Världen behöver dig.
Jag behöver dig.
Det är därför vi är här.
Och för att rädda världen.
Sextio-fyrtio.
Flytta på dig, Roman.
Det där skitsnacket tar väl oss tillbaka till ruta ett?
Nej, för att jag räknade fel.
Rör dig inte, ditt pucko!
Ner!
Är han död?
Ja.
Bra skjutet!
- Är du okej? - Jag behöver nog läkarvård.
Kom hit, Roman.
Det är en märklig känsla.
Som att falla baklänges i ultrarapid.
Vi tar honom till ambulansen.
Städerskan blir sur när hon kommer i morgon.
Okej, då tävlar vi vidare.
Text: Gustaf Lundskog www.sdimedia.com